- Aiemmin tapahtunutta: - Walter oli huippu kvanttifyysikkomme.
Hän loi jonkinlaisen takionkiihdyttimen.
Aika, niin kuin me sen käsitämme, lakkaa olemasta.
Stark tarjosi minulle paikkaa GD:ssä.
Sinulla on 15 sekuntia katsoa Esinettä. Usko tai älä, se on maallista alkuperää.
Carl, pyydän, minun täytyy tietää.
- Mikä se on? - Jonain päivänä tulet tietämään.
Oletko valmis?
Kaikki esitietokonelinkit ovat valmiita ja käynnissä.
- Merkitse aika ja päivä. - Kello on 9:27. Lokakuun 3. 2006.
Aloitetaan koeajo.
- Allison Blake. - Jack Carter, mitä kuuluu?
- Saat verenpaineeni nousemaan. - Se johtuu puvusta, eikö?
Se on Nathan Stark, hän yrittää välttää valamies- velvollisuutta tieteellisellä koskemattomuudella.
Kuulostaa aivan Nathanilta. Hän on S-5:ssä Kimin kanssa tekemässä jotain koetta.
- Millaista koetta? - Kiinnostaako sinua oikeasti?
Ei oikeastaan, kunhan kysyin.
- Valmis kun sinä olet. - Avaa ovi.
Olemme minimietäisyydessä nyt.
Ei muutosta ytimen lämpötilassa tai anbiumin vahvistumista.
- Edetään. - Käynnistetään fotonipora.
Äärimmäinen läheisyys. Esine ei vieläkään reagoi.
Totuuden hetki.
- Mikä se oli? - En tiedä.
- Mitä tapahtuu? - En tiedä. Järjestelmät ovat pois päältä.
- Kytke ne takaisin päälle! - Yritän!
Voi Luoja.
- Huomenta, Jack. - Huomenta, SARAH.
Kello on seitsemän.
- Kymmenen minuuttia vielä. - Sanoit niin kymmenen minuuttia sitten, ja sitä ennen.
Aika nousta ylös. Tänään on suuri päivä.
Jokainen päivä on suuri päivä, tarvitsen vain kymmenen minuuttia kohdatakseni sen.
Kuulostaa, kuin joku ei haluaisi kohdata todellisuutta.
Ei. Olen tyytyväinen todellisuuteeni.
En vain ole valmis sen muuttumiseen.
Se on hieman liian myöhäistä.
Eureka - S01 E12 Once In A Lifetime
Pidän vain asioista niin kuin ne ovat.
Pientä totuuden torjumista?
Paraskin puhuja, pikku neiti "Minusta Kevinin ei pitäisi pelata jalkapalloa."
Se ei ollut kieltämistä. Se oli vastuullista vanhemmuutta.
Se oli kosketuspalloa, koulun sisäistä ja minä olin valmentaja.
Ole hiljaa ja anna kylpytakkini.
Talossani minulla oli oikea suihku, -
ei tällaista äänipommitus mitättömyyttä.
- Kaipaan veden tuntua. - Niin, mutta talosi ei vaivu masennukseen, jos muutat pois.
- Totta. - Kuulin tuon Jack.
- Voi Luoja! - Mitä?
- Olet valtava! - Mukavaa. Erittäin tukevaa.
Ei, minä vain... Tiedätkös... Olisi pitänyt vain rakentaa uusi siipi bunkkeriin.
- Onko kaksoset perinnöllistä suvussasi? - Onko miesten kaljuuntuminen omassasi?
Hyvin sanottu. Hei, -
vakavasti, et ole koskaan näyttänyt kauniimmalta.
Pelastit itsesi nipin napin tuolla.
Huomenta. SARAH, vehnäruohoa, kiitos.
Hei, näyttääkö hiukseni...
- Unohda. - Isä, sinun pitäisi oikeasti vähentää kofeiinia.
Lopetan kofeiinin juonnin, kun sinä lopetat nurmikon juomisen.
- Oletko valmis suureen päivään? - En.
- Entä sinä? - En. En pätkääkään.
Oletko päättänyt jo ultraäänen suhteen?
Olen. Ja haluan yllättyä.
- Se tekee elämästä hieman mielenkiintoisempaa. - Elämä on mielenkiintoista täällä.
- Luulen vain sinun torjuvan. - Niin, noin Allie sanoi.
Mahtavat mielet.
Niin. Niin ne ovat.
Hei, Zo. Pärjäät hyvin.
Kiitti. Niin sinäkin.
TESLA-KOULU, LUOKKA 2010
Kiitos arvoisalle juhlapuhujallemme.
Minulla on ilo ja kunnia esitellä priimusoppilas vuosimallia 2010.
Zoe Carter!
Kukaan ei ole yhtä yllättynyt kuin minä olen seisoessani täällä tänään, -
paitsi ehkäpä isäni. Kun ensimmäistä kertaa tulin Eurekaan neljä vuotta sitten, -
olin poliisiauton takapenkillä. Onnekseni isäni ajoi.
Ollakseen mies, hän kieltäytyi pysähtymästä ja kysymästä tietä.
Tai olisimme voineet päästä määränpäähämme.
Kun tulin ensimmäistä kertaa Eurekaan, olin matkalla kotiin.
Ironista on, että ajautumalla tänne löysin kodin.
Kiitos, kun olette uskoneet minuun. Kiitos, kun otitte minut ja isäni osaksi perhettänne.
Lupaan tehdä oman osani töistä. Ja yritän olla räjäyttämättä maailmaa jos tekin yritätte.
Hyvät naiset ja herrat, saanen esitellä luokan 2010!
- Miten pärjäsin? - Ihan hyvin hulluksi professoriksi.
Harmittaa, kun en pääse tulemaan juhliin. Pitää palata laboratorioon.
- Pelkäät pomosi saavan selville, että olet laiskotellut. - Enkä pelkää.
- Minulla on tiukka ote hänestä. - Onko näin?
Nähdään myöhemmin.
- Zoe, onneksi olkoon. - Kiitos.
Pitää palata asemalle. Jonkun täytyy valvoa lakia.
- Ikävää, ettei äitisi voinut tulla. - Kiitos, kun tulit.
- Tulettehan juhliin? - Soittokellot päällä.
- Laitattehan muutakin päälle? - Ei sitä koskaan tiedä.
- Hei, Kevin. - Hyvä puhe.
- Valmennuksestani oli apua. - Älä selitä.
- Onneksi olkoon. - Kiitos.
- Menen Wendyn ja Pilarin kanssa, joten näemme siellä. - Selvä.
- Onneksi olkoon. Tässä sinulle. - Kiitos.
- Tuleehan college olemaan helpompaa? - Ei, vain kalliimpaa.
Niin.
Ei ole ympäristöystävällistä sanoa näin, mutta kaipaan todella vanhaa jeeppiäni.
Ensi kerralla et jätä huomioimatta Varo tornadoa -kylttiä.
- Tunsitko tuon? - Kyllä. Maanjäristys?
En usko.
- Jack Carter. - Allison Carter.
- Jo soittaa. - Fargo.
- Kenen laboratorio? - S-5:ssä?
- Selvä. Tulen sinne. - Olemme tulossa.
- Onko yksi päivä liikaa pyydetty? - Aina on huominen.
Eksoottisten hiukkasten määrä kohosi nopeasti.
Lämpökuvauksessa eristysalueella näkyy jotain, mitä ei ollut aikaisemmin.
- Mitä se on? - Emme ole varmoja. Se on orgaanista, mutta emme saa kuvaa vielä.
- Onko siellä ketään? - En tiedä.
- Etkö ole varma? - En. - Jack, ehkä sinun pitäisi odottaa.
- En pysty. Siellä voi olla joku. - Ole varovainen.
On vaikea olla varovampi. Tiedän, ettei se ole sana.
- En pidä tästä. - Mikä hätänä, Jo? Pelkäätkö -
- moniulotteista säteilyä? - Kyllä.
Ottakaa tietokoneet. Spencer, tule mukaani.
Jo, tarkasta käytävä.
Jo?
Voi hyvä Jumala.
- Hän odottaa meitä. - Mitä hän sanoi?
Löysimme ruumiin seinään sulaneena S-5:stä. Hän oli huolestunut.
- Oliko tuo sarkasmia, agentti Carter? - Ehkä, sheriffi Carter.
- Eikö tuo Carter-juttu ala olla vanha? - Ei vielä.
- Hei, tohtori Deacon. - Hei.
Olen pahoillani, että jouduitte lähtemään Zoen juhlista, mutta saatiinko ruumis tunnistettua?
- Se ei tule olemaan helppoa. - On outoa, että laboratorio oli tyhjä -
- ja sitten ruumis löydettiin. - Kuka hyvänsä hän on, hän vaikuttaa vain ilmestyneen.
Katsotaan voimmeko selvittää, mistä ruumis tuli.
Tohtori Deacon, oletteko kunnossa?
Olen. Anna leikkausveitsi.
Luut ovat hauraita.
Rintakehän sisäosassa näkyy vakavia kudosvaurioita. Elimet ovat sulaneet yhteen.
- Otetaan kudosnäyte. - Tekee mieli punaista lihaa.
- Tuo on väärin. - Kuivalihaa.
- Taisin juuri oksentaa hiukan suuhuni. - Yritämme keskittyä täällä.
- Ei näytä kovin hyvältä. - Mitä löysit?
Hän on altistunut valtavalle määrälle säteilyä.
- Minkälaiselle säteilylle? - Eksoottisille hiukkasille.
DNA-näytteen saaminen tulee olemaan erittäin vaikeaa.
Tunnistimme samoja hiukkasia, kun Carl Carlson rikkoi Esineen eristyksen.
Se on mahdotonta. Teimme kaikki kokeet. Eristyksen pettämisestä ei ollut merkkiäkään.
Mutta säteilymäärä kohosi juuri ennen kuin löysimme ruumiin.
Nämä vauriot ovat voineet tulla vain yhdestä lähteestä.
Esineestä.
Niin.
- Täytyy olla keino tunnistaa ruumis. - Ruumis on hajonnut liikaa.
- Näillä tiedoilla emme saa selville, kuka hän on. – Kim.
- Anteeksi, mitä? - Kim on kehittänyt ohjelmaa DNA:n uudelleenrakentamiseen. Se voisi toimia.
- Epäilen. - Se on suunniteltu rakentamaan uudelleen koko DNA -
- pienistä lähteistä. - Se on silti vasta kokeiluasteella.
Mutta jos hän voi yhdistää palat, voisimme rakentaa tuntemattomamme solutasolla.
- Mitä? Opin asioita. - Mennään puhumaan hänelle.
- Opin asioita. - Sinun täytyy tunnistaa S-5:ltä löytynyt ruumis.
- Mitä tapahtui? - Sitä yritämme selvittää.
- Se on kaukaa haettua, joten jos luulet sen olevan mahdotonta... - Kaikki on mahdollista.
Täytyy vain muokata aiempaa softaa.
- Mahtavaa. - Miksette palaisi Zoen juhliin?
- Jos saamme jotain selville, soitamme. - Selvä, hienoa.
- Miksi sanot tuollaista? - Mitä?
- Mikä vikana? - Ei mikään, tämä vain huolestuttaa.
Älä huoli, keksimme jotain.
ONNEKSI OLKOON LUOKKA 2010!
Yksi Newtonin sovellus ja Neitsyt Margaret Sima koska olet töissä.
- Sima? - Vettä? Hiivaa?
Hunajaa?
- Tosiaankaan en ymmärrä miksi vaivaudun. - Kiva nähdä myös sinua.
Uskomatonta.
En työskentele Konsortiolle enää. Joten jos haluatte minut, teidän on pystyttävä parempaan.
Odota tässä.
- Oletko kunnossa? - En ymmärrä. Se tuli tyhjästä, kirjaimellisesti.
Ensin se ei ollut siinä ja sitten se vain ilmestyi.
Pysy vain aloillasi hetki.
Carter, eikö tämä joutunut tornadon murskaamaksi?
Noin puoli vuotta sitten.
Valvontatarra on kolme vuotta vanha.
- Älä ole siellä, älä... - Mitä? Mikä se on?
Ei millään.
Miksi saan deja vun?
Ne on aika lailla samoja välineitä, jolla tutkimme edellisen ajallisen poikkeaman jälkivaikutuksia.
- Ajallisen poikkeamaan? - Emme ole päättäneet analyysiämme, -
mutta vaikuttaa kvanttien epätasapainolta.
Tarkoitat samaa kuin mitä Walter Perkinsin aikakoneen kanssa?
Takionkiih... Kiihdytin, sheriffi.
- Aivan sama, mutta siitä on vuosia. - Uskotko, että se tapahtuu taas?
Ei, Walterin laite on ollut lukkojen takana neljä vuotta.
Onko hän voinut rakentaa toisen?
Walter on kotiarestissa. Vaikka hän olisi saanut käsiinsä oikeat välineet, -
hän ei ole niin holtiton, että tekisi tällaista uudelleen, -
varsinkin, kun ottaa huomioon hänen tilansa.
Ehkei hän tehnyt sitä, mutta hän voi tietää mitä se on.
- Joka tapauksessa kannattaa tarkistaa. - Ajan hukkaa.
Soita, jos keksit jotain parempaa.
Haluatko jotain? Kahvia, teetä, redbullia?
Ei kiitos, tämä ei ole vierailu.
Eikö äitisi opettanut, että on epäkohteliasta tuijottaa?
Anteeksi, hieman häiritsevää.
Olen ainoa 40-vuotias teini kaupungissa.
Älä kerro minulle mikä on häiritsevää.
Kaupungissa on hieman outoa toimintaa ja...
Uskot, että ajallinen poikkeama olisi syynä.
- Niin. - Ja luulet, että minulla olisi jotain sen kanssa tekemistä.
Ikävää että joudut pettymään, mutta se en ollut minä.
Olen kotiarestissa. Aikavakauttaja estää minua nuorentumasta.
Mutta jos astunkin ulos, se sammuu.
- En halua päätyä vaippoihin. - Onko sinulla mitään sivuprojekteja, -
- joista minun pitäisi tietää? - Viimeisin projektini maksoi avioliittoni ja perheeni.
Susan oli aika ymmärtäväinen koko kloonaus jutusta.
Mutta kukaan nainen ei halua olla naimisissa 16-vuotiaan kanssa.
Se on hieman karmivaa, saati sitten laitonta.
Sitä paitsi, tuomioon kuuluu, etten saa yli luokan 2 teknologiaa.
Hitto, minun piti täyttää erikoiskaavake, jotta sain tuon Xboxin.
- Se on vain 360. - Kuka sinun lisäksesi voisi tehdä tällaista?
Uskoisin, että kuka vaan, joka tuntee kvanttifysiikan ja omaa pääsyn kiihdyttimelleni.
Kuinka kauan vielä? Minun täytyy lähteä.
- Miksi? Kuumat treffit? - Treffit.
- Minulla on. - Uskotaan.
- Ei, ei ole. - Tiedän.
Olen melkein valmis, jos haluat lähteä.
- Onnistaako? - Ei rakkaudessa. - Mitä?
Älä kysy. Sain skannauksen valmiiksi. Se rakentaa DNA:ta uusiksi nyt.
- Mikä vikana? - En tiedä, jotain puuttuu.
Tämä näyttää vääristyneeltä.
Minusta se näyttää aika hyvältä. Kestää vielä hetken.
Ehkä, mutta yritä säätää hieman emäsparien algoritmeja.
- Henry, olen varma että se hidastaa meitä. - Usko minua.
Minä uskon.
En tiedä, mitä tekisin ilman sinua.
ARVIOITU VALMISTUMISAIKA: 38 TUNTIA
ARVIOITU VALMISTUMISAIKA: 1,2 TUNTIA
Ottaen huomioon nuoren Walterin tilan, en usko, että hän olisi voinut aloittaa tätä.
Viimeistelen listaa kaikista, joilla on riittävät kvanttifysiikan taidot -
- ja S-5 luvat. - Toivottavasti se rajaa epäiltyjä.
- Se rajasi ne todella. - Kuinka monta?
Katso.
- Voi ei. - Kim on edennyt hiukan, ei kovin lupaavaa.
- Miten meni Walterin kanssa? - Hän ei tehnyt sitä.
- Oletko varma? - Täysin, mutta tein listan niistä, -
joilla on taidot ja mahdollisuudet tehdä jotain tällaista.
- Montako heitä on? - Walterin poiston jälkeen kaksi.
- Ja toinen heistä on Nathan Stark. - Hän on ollut poissa neljä vuotta, kuka muu?
Kim. Mitä?
Minulla on näytettävää.
Tämän täytyy olla virhe, ehkä -
- näyte oli saastunut. - Tarkistin, se ei ole virhe.
- Mitä katsomme, on selvästikin... - Sinä.
Mutta senhän jo tiesitkin, vai mitä Henry.
- Henry? - Hän oli toinen nimi listalla.
Henry, mitä sinä teit?
Joten ruumis, jonka löysimme sulaneena seinään, tuo tuossa, se olet sinä?
- Minäpä hyvinkin. - Tarkoittaen, että kuolit neljä vuotta sitten.
- Ilmeisesti. - Mutta olet nyt täällä, tässä ei ole järkeä.
On, jos Henry muutti onnettomuuden tuloksen käyttämällä Walterin aikakonetta.
- Henry? - Ensimmäisellä kerralla menetin sinut Jasonille.
Mutta saimme toisen mahdollisuuden.
En voinut päästää sinua. He...
He eivät pystyneet tunnistamaan ruumistasi, joten he toivat minut tänne, -
jos vaikka minä pystyisin...
Se vei päiviä.
Joten käytit Walterin takionkiihdytintä muuttaaksesi historiaa?
Se on hullua. Otit Starkin työn saadaksesi luvat.
Se oli ainut keino. Nathan ei olisi antanut minun yrittää.
- Hän tiesi riskit. - Mitkä riskit?
Paradoksin luomisen.
Vaihtoehtoisen aikajanan eri lopputuloksella.
Se mitä todistamme, on kahden todellisuuden törmäys.
Kilpaillen samasta aika-avaruusjatkumosta.
- Toinen, jossa kuolit - Toinen, jossa elin.
- Jos se on totta, elämme väärässä aikajanassa. - Kyllä.
Kaikki mitä viimeisen neljän vuoden aikana on tapahtunut, ei olisi pitänyt tapahtua.
Ei, mutta tämä on elämää...
Nyt. Meidän elämäämme.
Tahdotko todella muuttaa sitä?
Henry, sinun on korjattava tämä.
- Jos et, asiat voivat mennä huonommaksi. - Tai ne voivat tasoittua.
- Oletko valmis ottamaan sen riskin? - Olen jo ottanut.
Josefina, se on maailman luonnollisin asia.
Sinun täytyy rentoutua ja olla avoin sille.
- Luota minuun. - Niin luotankin.
Mutta koko ajatus karmii minua.
Lupo. Näit mitä?
Missä?
- Mitä hittoa se oli? - Se on vasta alkua.
- Löysit sen mistä? - Sulautuneena Esinekammion seinään.
- Ja olet varma, että se on Kim Deacon? - Kyllä.
- Voimmeko nyt puhua äidistäni? - Valitettavasti meiltä on aika loppu.
Kun napsautan sormiani, tunnet olosi virkeäksi, -
etkä muista mitään mistä olemme tänään puhuneet.
Yksi, kaksi, kolme!
Jonka vuoksi minua on mahdotonta hypnotisoida.
Meidän täytyy vain yrittää sitä.
Loukkaantuneita? Hyvä, hoidamme asiaa.
Soitan myöhemmin. Muistatko sen tornadon, joka vei jeeppini?
- Kyllä. - Se ilmestyi juuri pääkadulla ja vei puoli korttelia.
- Henryn on pysäytettävä tämä. - Tiedän, mutta hän ei aio.
Mutta on eräs, joka voisikin.
- Minä soitan. - Kiitos.
- Tohtori Stark? - Niin, Marla.
Allison Carter soittaa, sanoi sen olevan kiireellistä.
Tämän pitäisi olla kiinnostavaa. Allison, mikä yllätys.
Oletko kunnossa?
- En todellakaan halua häntä tänne. - En minäkään.
- Mutten myöskään halua maailmankaikkeuden hajoavan. - Ei.
Tarkoitan, en halua hänen yrittävän korjata sitä.
Tiedän, että se on itsekästä, mutta -
Rakastan elämäämme. Rakastan tätä vauvaa.
Tiedän. Niin minäkin.
No mutta. Eikös siinä olekin Carterit -
ja pieni tuleva Carter. Raskaus pukee sinua.
- Aivan, niin tekee. - Terve, sheriffi.
Oletko valmis pelastamaan maailman?
Oletko valmis?
En.
Ymmärsinkö oikein? Sain potkut, kun lipsuin säännöistä Esineen kanssa. Mutta...
Henry pääsee leikkimään aika-avaruusjatkumolla.
Emme tienneet mitä hän teki ennen kuin hän teki sen.
Etkö huomannut, että se oli retorinen kysymys?
- Nyt huomasin. - Minkä kanssa olemme siis tekemisissä?
Sotkun.
Ajan pitäisi olla vakio.
Suora viiva.
Alkaa täältä ja päättyy tänne. Kaikki koetaan loogisessa järjestyksessä.
Henry meni taaksepäin ja muutti historiaa -
luoden paradoksin.
Kokonaan erillisen ja erilaisen aikajanan.
- Tiedämme kyllä tuon. Mitä teemme sille? - Ei teemme. Peruutamme.
Meidän täytyy estää Henryä pelastamasta Kimiä, ja sitä kautta pyyhkiä -
tämä aikajana täydellisesti.
- Selvä, kuinka me teemme sen? - Jonkun on palattava menneisyyteen.
Jonkun?
Selvä. Minun.
Hienoa, että saimme sen selväksi.
- Nathan, kiitos kun suostuit tähän. - Kaikki ansaitsevat toisen mahdollisuuden.
Olit oikeassa. Tämä tuntuu todella mukavalta.
Olen iloinen, että muutit mielesi.
En voi uskoa, että kesti neljä vuotta saada sinut riisuuntumaan, -
vaikkakin ulkona.
Mikä sai sinut vakuuttuneeksi?
Tuntui vain oikealta hetkeltä.
Löysit minut.
Suuri lasinen toimisto. Ei ollut vaikeaa.
Kuulitko mitä tapahtui keskustassa?
Luulin, että voisin korjata tämän, -
mutten pysty.
Sinun täytyi tietää, että näin voi käydä.
Etkä aikonut kertoa minulle.
Toivoin, ettei olisi koskaan tarvinnut.
Tiedät, että on vain yksi keino korjata asiat.
Hädin tuskin selvisin ensimmäisestä kerrasta, jolloin menetin sinut.
En pysty...
En pysty siihen uudelleen.
Tämä ei koske vain sinua -
tai minua.
- En pysty. - Sinun täytyy.
- No? - Työskentelen koko ajan.
- Työskentele nopeammin. - Haluaisitko yrittää, sheriffi?
Kaikki algoritmit ovat kunnossa.
- En tiedä mikä on vikana. - Ehkä sinulta on jäänyt jotain huomaamatta?
- Minulta ei ole jäänyt mitään huomaamatta. - Kyllä on.
- Tämä. - Mikä se on?
- Nathan? - Palanen, jonka otin Esineestä -
neljä vuotta sitten.
- Tiedätkö jotain, mitä minä en, Henry? - Se on yliulotteinen.
Se on kokonaan oman aika- avaruusjatkumomme ulkopuolella.
- Joten mitkään lainalaisuudet eivät ole voimassa. - Aivan.
Ja vielä niin, että muutkin ymmärtävät.
Jos Suuri pamaus olisi lento-onnettomuus, Esine olisi musta laatikko.
Se on viimeinen jäänne universumista, joka oli olemassa ennen nykyistä.
Teknologiaa valovuosia ennen omaamme, mutta miljardeja vuosia vanhaa.
Tällä hetkellä fyysinen aikamatkailu on mahdotonta.
Tietoisuuden siirtäminen yhdestä ajallisesta tasosta toiseen...
- Ei ole. - Joten lähetit mielesi ajassa taaksepäin?
- Enemmän tai vähemmän, kyllä. - Ja nyt meidän on tehtävä se uudelleen?
Ei, sinun on tehtävä se uudelleen.
Nathan, jätän tämän sinun käsiisi.
En voi väittää, että pitäisin tuosta suunnitelmasta.
- Minne aiot mennä, Henry? - Hyvästelemään.
Ehkä Henry on oikeassa.
Ehkä tasapaino palaa ja kaikki voisi säilyä nykyisellään.
Henry tietää, etteivät asiat voi säilyä nykyisellään.
Etkö yhtään pelkää menettäväsi minua?
Menettää meitä.
Kuuntele.
Ei ole aikaa, paikkaa, tapaa ettemme päätyisi yhteen.
Sinulla täytyy olla vain hiukan uskoa.
Vaikka tiedänkin mitä tiedän nyt, -
tekisin sen uudestaan.
Tiedän että tekisit.
Aika loppuu, Carter.
Hyvää huomenta, sheriffi Carter.
- Huomenta, SARAH. - Huomaan oudon sävyn äänessänne.
Onko kaikki kunnossa?
- Mikä päivä nyt on? - Tiistai, lokakuun kolmas, 2006.
- Zoe. - Älä pimahda, ethän? Vannon, olin opiskelemassa Pilarin luona. Ja nukahdin...
- Selvä. Nyt minä tavallaan pimahdan - Ei, olen vain...
Olen vain iloinen, että olet kotona turvallisesti.
Joten, et pane minua arestiin kunnes olen kolmekymmentä.
En. En tänään.
Hienoa.
Zoe, -
En ole varma kuinka tämä toimii tai muistanko edes tätä. Mutta -
haluan sinun tietävän. Olen aina täällä sinulle.
Selvä.
Onko kaikki kunnossa?
Tulee olemaan.
- Hyvää huomenta, Nathan. - Hyvää huomenta, Beverly.
- Onko sinulla jotain minulle? - On todellakin.
Sain valmiiksi psykologisen analyysin Globalin työntekijöistä.
Tohtori Stark. Teitä odotetaan S-5:ssä.
Suuri koe.
Anteeksi.
- Allison. - Hei, Carter. Miten menee?
- Etsin Henryä. - En ole nähnyt häntä.
- Oletko kunnossa? - Olen.
- Näytät hyvältä. - Kiitos.
Kaikki esitietokonelinkit ovat valmiita ja käynnissä.
- Merkitse aika ja päivä. - 9:27 lokakuun kolmas, 2006.
Aloitetaan koeajo.
Jack. Mitä teet täällä?
Pysäytän sinut, Henry.
- Olemme minimietäisyydessä nyt. - Edetään.
Käynnistetään fotonipora.
Et saa tehdä tätä.
- Mene pois edestä! - Henry, -
jos teet tämän, maailma hajoaa.
- En voi antaa hänen mennä. - Tiedän.
Totuuden hetki.
- Siksi olen täällä. - Jack, minun on pelastettava hänet.
Et voi. Se muuttaa kaiken.
- Mitä tapahtuu? - En tiedä. Järjestelmät ovat pois päältä.
- Kytke ne takaisin päälle! - Yritän!
Jack, mene helvettiin tietäni!
- En voi antaa sinun tehdä tätä. - Jos et mene, Kim kuolee!
Jos menen, kuolemme kaikki!
Luojani!
- Millainen onnettomuus? - Läpäisy Esineessä.
Ydinnäyte otettiin ja Kim Anderson kuoli.
- Onko sinulla näyte? - Ei vielä.
Mutta biologisesti hajoava mikrolähetin jonka laitoin Starkiin, toimi täydellisesti.
Turvaskannaus ei huomannut mitään, ja nyt tiedämme minkä kanssa toimimme.
Konsortio tulee olemaan hyvin tyytyväinen.
Onko sinulla suunnitelmaa näytteen halutunottamiseksi?
Minulla on aina suunnitelma. Siksi olen täällä.
Olet täällä koska haluamme sinut tänne.
Älä koskaan unohda kenelle työskentelet.
- Kaikki kunnossa? - On.
Paremmin kuin Henryllä.
Niin.
Toivon vain, että hän voi...
- Antaa anteeksi. - Se oli onnettomuus, Carter. Et olisi voinut tehdä mitään.
Niin, sanon niin itselleni koko ajan.
Tiedän, että on vaikea uskoa nyt, mutta asiat tulevat paranemaan.
Sinulla vain täytyy olla hiukan uskoa.
Allison...
Siellä...
Mitä?
- Ei mitään. - Tule.
Annan sinun tarjota kupin kahvia.
- Se on ilmaista. - No, siinä tapauksessa, minä tarjoan.
Tiedätkö, -
tästä taitaa olla todellakin tulossa juttu.
Meillä ei ole juttua.
Meillä voisi olla.